VANJA JA KROKODILL Kornei Tðukovski jutu "Krokodill" põhjal
Elas kord, elas kord, kord elas... elas kord... Kes see siiski elas?
Ahhaa! Tean!
Krokodill!
Tähendab nii:
Elas kord krokodill.
Käis tänavatel ta.
Vabandage mind!
Käis tänavatel ta.
Rääkis türgi keeles ka:
"Krokodill Krokodill Krokodilovitð!"
Aga tema järel rahva jõuk laulab, karjub kogu jõust:
"See saab olla vaid värdjate tõust! Milline nina, milline lõust,
kust on selline koletis pärit?"
Gümnasistid ta järel, trompetistid ta järel,
ja tõukavad teda ja solvavad teda
ja tõukavad teda.
Vaatas krokodill alla,
krantsi neelas alla!
Neelas ta alla kaelarihmaga koos!
Hei! Ta pidage kinni! Ta siduge kinni! Pange ruttu ta kartsa kinni!
Kuidas sa julged, siin pole sul kohta!
Ja türgi keelt sa kui veel oskad!
Krokodillidel käia siin on keelatud!
Ja- jaa, ja-jaa, on keelatud!
Kõik värisevad hirmust! Kõik kriiskavad hirmust!
Kõik värisevad, värisevad, värisevad!
Vaid üks kodanik ei tõmble, ei värise!
See on vapper Vanja Vassiltðikov!
Tal võitlus hinges. Vastu tulge! Kangelane, kes lihtsalt hulljulge!
Ta ilma hoidjata kõnnib tänaval!
Ütles: "Sina kaabakas! Inimesi vitsutad!
Selle eest nüüd minu mõõk pea sul õlgadelt lööb!"
Ja ropsas ta mõõgast mänguasjaga!
Võitlus ees, tubli mees! Võitlus ees, tubli mees!
Kangelane hulljulge!
Ta ilma hoidjata kõnnib tänaval!
Ütles krokodill:
"Sa võitsid mind! Kõik, mis alla neelasin,
annan sulle rõõmuga tagasi!"
Krokodilli kõhus olnud, see tal häda teinud polnud!
See tal häda teinud polnud, et krokodillil kõhus olnud!
Kõik hõiskavad ja tantsivad,
Vanjat, kallikest, suudlevad.
Igast õuest kostab ka valjuhäälne "hip- hurraa!"
Elagu Vanja Vassiltðikov!
Autasusid ta saagu palju! Sada naela viinamarju,
sada naela marmelaadi, sada naela ðokolaadi
ja tuhat portsu jäätist!
Jutustas Pastella